Lige nu er Twoflower, Skiveverdenens første turist-
-i færd med at prøve at flygte fra Krull.
Flugtforsøget er lykkedes 1.000 procent.
Selv om det også gør ham til Skivens sidste turist-
-nyder han udsigten.
Og imens et stykke over Twoflower-
-nyder Rincewind slet ikke udsigten.
Kun verdensskildpadden Store A'Tuin ved hvorfor den driver mod stjernen.
Skivens indbyggere får det at vide om to dage-
-og så får de noget at bekymre sig om.
Oktaven, den mægtigste trolddomsbog i verden-
-er så urolig over alt det her, at den må tage sagen i egne hænder.
Herligt... Jeg kommer til at lande på jorden.
Forlod jeg verden bare for at lande på den igen?
Ja, det gjorde du.
Hvorfor? Hvorfor?
Vi skal ingen steder. Se den der.
Er det bare mig, eller bliver den større?
Flyver skildpadden direkte mod den?
Ifølge troldmændene møder vi aldrig stjernerne-
-men har I set en være så tæt på før?
Hvor er troldmændene, når vi har brug for dem?
Ned med troldmændene! Ned med troldmændene!
Et lille skridt for en troldmand ud i det usynlige.
Et stort skridt for Det Usynlige Universitet.
Vil de studerende være så venlige at anerkende-
-vor 305. ærkekansler?
Udover nogle mindre ændringer i personalet-
-sker der nogle vigtige ændringer for at få orden på sagerne.
Da ingen af os har fået information om formiddagens hændelser-
-og da der lader til at herske en helt unødvendig bekymring-
-blandt pøblen angående stjernen...
...så foreslår jeg at vi udfører AshkEntes ritual.
Efter en rumfærd på egen hånd, langt væk fra Ankh-Morpork-
-har bagagen sine egne planer.
Jeg beder vores gæst, hvis navn er sagnsomspundet-
-fortælle, hvad en man kan betragte som det største i livet.
Steppens skarpe horisont, vinden i håret og en frisk hest.
Eller er det synet af ens dræbte fjende-
-ydmygelsen af hans stamme-
-og klagesangen fra hans kvinder?
Undskyld?
Jeg sagde, at vor gæst, hvis navn er sagnsomspundet...
Nemlig.
Varmt vand...
God tandlægebehandling...
Og blødt toiletpapir.
AshkEnte! Træd frem, du væsen fra jorden og mørket!
Vi pålægger sig at afsværge dig...
Jeg var til fest.
Det siges, at du kan se både fortiden og fremtiden.
Det er rigtigt.
Så kan du måske fortælle, hvorfor den røde stjerne bliver større.
-Fordi skildpadden flyver mod den. -Hvorfor?
Af en grund som ikke har noget med mig at gøre.
Så kan du måske fortælle, hvad der skete her til morgen.
Oktaven var vist opsat på ikke ikke at miste sin 8. besværgelse.
-Den forsvandt ud over Kanten. -Vent lidt...
Taler vi om besværgelsen, som findes i Rincewinds hoved?
Ja, den han har båret på i alle disse år.
Ved du hvorfor?
Jeg ved kun at besværgelserne skal fremsiges samtidig ved solhverv-
-ellers vil mange verdener gå til grunde.
Ifølge en urgammel profeti på indervæggene i Tsorts store pyramide.
Kan du fortælle, hvor Rincewind er nu?
I Skund-skoven, i retning af Ramtop-bjergene.
Og han har meget ondt af sig selv.
Hallo? Er der nogen?
Twoflower?
Må jeg gå nu?
Ja, jeg håber, det bliver en god fest.
Det vil nok gå ned ad bakke efter midnat.
-Hvorfor? -Så vil de tage masken af mig.
Godaften.
Jeg søger oplysninger om Tsorts pyramide.
Ja...
Tak.
"Den der fremsiger alle besværgelser, når Skiven er i fare..."
Ja, stjernen. Jeg ved det.
"...vil opnå fuldkommen magt..."
"... for at redde verdenerne." Ja, også det.
Hvis du ytrer noget om det her til andre i fakultetet-
-så bliver du straffet.
Bananer vokser faktisk ikke på træer.
Det piner mig at sige det, men Rincewind må ikke dø.
Ikke før vi får ham herhen...
... og tømmer hans hoved.
Rincewind!
Gå med dig. Forsvind!
-Rincewind. -Jeg hører ikke efter.
Det er jo mig, Twoflower!
Han er død og er trængt ind i mit hoved!
Hvorfor lige mig? Hvorfor mig?
Twoflower?!
Er det ikke utroligt, at vi kom tilbage til verden igen?
Jeg må have gjort noget rigtig slemt siden jeg skal hænge på dig.
Skildpadden må have opfanget os.
-Hvorfor skulle den gøre det? -Det ved jeg ikke.
Hvor er vi egentlig?
Levende eller død?
Da han skal fremsige besværgelsen for at redde verdenerne-
-så vil jeg foreslå, han er i live.
-Redde verdenerne? Og det er? -Det ved jeg ikke.
Men hvis bare en af dem som reddes, er vores verden, er jeg tilfreds.
Spændende! Det lader til, at der skal afholdes en ceremoni her.
Sikkert et tusind år gammelt ritual for at hylde...
Ritualer til ære for naturen handler altid om sex og vold.
Oftest på samme tid.
Vi må hellere gå nu.
Kom nu af sted!
Bare jeg havde min billedæske.
Der er du jo.
-Den er meget trofast. -Hvis bagage nu skal være trofast.
Vi skal væk herfra!
-Er det en kvindelig druide? -Det tvivler jeg på.
Du vil ikke synes om det her.
Jeg vil se det. Den slags ritualer minder om en primitiv enkelhed...
De vil ofre hende, hvis du absolut vil vide det!
-Vil de dræbe hende?! -Ellers er der jo intet offer.
Kan de ikke nøjes med at ofre blomster og bær?
Ingen ypperstepræst med selvrespekt ville gennemgå alle procedurer-
-for så at stikke kniven i en påskelilje og et par blommer.
Altså helt ærligt...!
Undskyld. Må jeg godt sige noget?
Undskyld, jeg forstyrrer.
Jeg stod netop og beundrede jeres fantastiske arrangement-
-og spekulerer på, om I ikke kan ombestemme jer angående ofret.
Fortæl hvad den anden idiot har for, ellers dør du.
Det virker jo helt forfærdeligt med alt det blod...
Han hedder Twoflower og er ikke her fra egnen.
Det mærker man.
Jeg leder efter skatkisten med ben.
I kan få mere symbolik og slipper for alt det blod...
Stjernen!
Den bliver større.
-Har du prøvet sådan noget før? -Hvad for noget?
Stormet et tempel, dræbt præsterne, stjålet guldet og reddet pigen.
Nej, det kan jeg ikke påstå.
Det foregår sådan her.
Kom nu!
Det er okay.
Vel er det ej!
Hvorfor skal folk altid ødelægge alt?
Du er lige blevet reddet fra den sikre død!
Det er ikke let, skal du vide, at forblive...
Jeg mener, at holde sig...
Ikke at miste kvalifikationerne!
Jeg kunne have drukket mjød med månegudinden nu.
Otte års lørdagsaftener lukket inde derhjemme til ingen nytte!
-Hvor er jeg? -Du drømmer.
-Må jeg godt vågne nu? -Nej.
-Der venter dig en vigtig opgave. -Alle tiders...
Rincewind. Er du derinde?
-Det er jo ikke engang et kødsår. -Hører du mig, Rincewind?
-Hvad er der med pigen? -Hun vil ikke reddes.
Pyt med det.
Nej!
Lig ikke bare der, dit fæ. Hjælp mig op!
Er du sikker på, du ikke kan høre mig, Rincewind?
For mange år siden gemte vi en af os i dit hoved.
Hvem er "vi" helt præcist?
Vi er de syv besværgelser, og vi vil beskytte den ottende.
Du må absolut ikke lade troldmændene tage den fra dig.
Alle otte skal fremsiges på det rette tidspunkt, ellers sker der fæle ting.
Og de må ikke fremsiges af de forkerte.
-Troldmændene...? -Netop.
-Er jeg inden i Oktaven nu? -Metafysisk set ja.
-Hvorfor skriger du? -Ja, hvorfor skriger du?
Jeg taler med usynlige stemmer i en bog og så spørger I om det?
Du skal føre besværgelsen til os på universitetet før solhverv-
-så vi kan blive fremsagt på det helt rette tidspunkt.
Hvorfor skulle nogen ville fremsige jer?
På grund af stjernen. Skildpadden er på vej...
Nej, hold op.
I har ødelagt mit liv. Forstår I det?
Jeg kunne faktisk være blevet troldmand-
-hvis I ikke havde udnyttet mig som en omvandrende trolddomsbog.
Jeg kan ikke lære nye besværgelser. De tør ikke dele hoved med jer!
Så snart besværgelsen er fremsagt slipper du af med den.
-Og os. -For evigt.
Hvornår er det solhverv?
Om to dage, tror jeg.
Vi må af sted med det samme.
Skal druiderne ikke fejre solhverv her?
Åbenbart ikke.
Er du sikker? For jeg vil morderlig gerne blive her.
Det er i Ankh-Morpork, man skal være, når det er solhverv.
Men hvis vi ikke skal være her...
At mærke brosten under fødderne og den velkendte stank fra kloakkerne...
Den er bedst på denne årstid.
-Noget jeg gerne vil se... -Nu skal vi to hjem.
Hjem til kartoflerne, de sælger i fiskeforretningen-
-på hjørnet af Håndværkergaden og Luffegade.
Det her var en herlig kamp, men det jeg rigtig gerne vil se-
-er Bel-Shamharoths tempel.
Jeg hører kartoflerne kalde på mig. Hvad sagde du?!
Jeg vil se Bel-Shamharoths tempel.
Ikke den store edderkops hjem, som ingen slipper levende ud fra?
Jo, netop.
Jeg er med...
-Det ligger ved floden Snarl. -Godt.
På vej til solhvervsfesten i Ankh-Morpork.
Jeg hører kartoflerne kalde på mig.
Den lyd der huer mig ikke.
-Hvad skal vi gøre? -Gå i panik...?
-Der er han! -Troldmænd! Panik!
Er de her for at fejre solhvervet?
Hurtigt. Ind med dig.
Rincewind!
De kender dig vist.
I er omringet!
Følg med os til ærkekansler Trymon-
-så skal det hele nok løse sig. Det har han lovet.
-Pænt af dem at de henter dig. -Nej, det er ej.
Selv efter troldmandsnormer er Trymon en led skiderik.
Enten gør vi det her på den lette måde-
-eller på den meget lette måde.
-Hvad er den lette måde? -At du kommer ud.
-Og den meget lette måde? -At vi antænder offerbålet.
Der hvor du sidder.
Hvordan synes du, det gik?
Hvis stjernen er et tegn, dør vi sikkert.
-Så skal den vel navngives. -Ja, hvorfor ikke?
Hvad med Dødsstjernen?
Hvad er det for et navn? Dødsstjernen?!
Hvem gjorde det?
-Du så ikke Trymon derude, vel? -Nej, hvorfor?
Et øjeblik troede jeg lige, at vi var i knibe.
Rincewind, pas på!
Lidt tidligere havde været rart.
Twoflower!
Kan troldmændende ikke fjerne stjernen burde de holde sig fra magi-
-og begå selvmord, som sig bør!
Hvis de skal te sig sådan, kan de brænde op for min skyld.
Faktum er, at stjernen bliver større og større.
Uden Rincewinds besværgelse kan vi ikke gøre noget ved det.
-Jeg kiggede i Forglemmelsens spejl. -Jeg søgte i M'haws runer.
Jeg har prøvet med både runer, spejle og en mantikoras tarme.
-Så ingen ved, hvor han er? -Nej.
I krisetider skal man være klog.
Og kloge mænd gør det, som tiden kræver.
Twoflower! Vågn op. Vi skal af sted!
Godt, hvis det er det, du vil.
Lad mig lige hvile ryggen lidt.
Op og i gang.
Tag lige mit liniment ud af sadeltasken, så er du rar.
Hvem er du?
Mit navn er Cohen.
Cohen Barbaren?
I egen høje person.
Stop lige en halv. Cohen er på størrelse med en tyr-
-med brystmuskler som en sæk fodbolde.
Han er Skivens mægtigste kriger, en levende legende.
-Min bedstefar fortalte altid... -Ja...
Et legendarisk liv, det er mig.
Du var den største af alle.
-Barderne synger stadig om dig. -Jeg får ingen royalties.
Hvor er det typisk. Otte år i faget, og hvad er belønningen?
Rygsmerter, hæmorrider, dårlige mave og hundrede opskriter på suppe.
Jeg hader suppe!
-Shoppe...? -Suppe.
Det er tænderne, ser du.
Ingen tager en alvorligt, når man er tandløs.
"Sæt dig ved ilden og få dig lidt suppe, bedstefar", siger de.
-Det var en grim hoste. -Ja, undskyld.
-Vågn op. -Han er væk.
Død?
Men jeg skal jo have ham med til Ankh-Morpork!
-Han er ikke just død... -Patricieren slår mig ihjel!
Han er bare... væk.
Hvor? Kan jeg få ham tilbage?
Det ved jeg ikke, men jeg tror jeg kender en, der har et kort.
En nekromantiker.
-HVad er nakke-romantik? -Nekromanti er at tale med de døde.
Jeg tror altså ikke på tarotkort.
Alt det ævl om at det skulle være universets destillerede visdom-
-er det rene sludder.
Stjernen...
Det har intet med mig at gøre!
4 elefanter...
Et skildepadde es...
Døden.
Så han er faktisk død?
Hun siger, det er medicin.
Vil du gerne se din ven i live igen, ville jeg drikke det i dit sted.
Hvis du er sikker på, at det ikke er farligt.
Det kan næppe få øllet til at smage værre.
Han tog jo imod en besværgelse for mig.
Det var jo slet ikke værst...
Hvor er jeg på vej hen?
Se dig ikke tilbage.
Men hvor er jeg på vej hen?
Åh, nej...
Twoflower!
Twoflower! Twoflower!
Twoflower... Der er du jo!
Sikke et fascinerende ur.
Hvor er vi egentlig, Rincewind?
Vi er nærmest uofficielt døde.
-Der er ikke tid til fotos nu! -Det tager ikke lang tid.
Sikke et lortelys! Det bliver en lukketid på 3 år med blænde 8.
Gør det så godt du kan.
Hvorfor skal du tage billeder? Er det ikke nok med minderne?
Senere, når jeg sidder ved ilden...
Der kommer du til at sidde for evigt, hvis vi ikke forsvinder herfra.
Skynd dig nu.
Jeg håber søreme, I ikke går nu.
Jeg får så sjældent besøg.
Vi skal ikke opholde dig...
Vær klar til at løbe.
Men jeg har aldrig før stået ved dødens port.
Løb nu!
Ikke kigge tilbage. Jeg må ikke se tilbage...
Der findes værre ting end at være død.
Nævn to!
Hvor er det irriterende.
Jeg kunne lige så godt installere en svingdør.
Hvis jeg havde tid.
Rincewind.
-Hejsa. -Bevægede jeg mig?
Nej, du gloede bare ind i ilden, som om du havde set et genfærd.
Så du er i live!
Ikke fordi du fortjener det.
"Vil du have lidt bær, mens du stikker leen i mig?"
Ingen kram! Jeg vil ikke kramme.
Du har været syg. Du har hallucineret.
Hvis jeg hallucinerede, tog jeg nok rigtig gode billeder.
Nej, du kan tro nej. Hestefolket er meget overtroisk.
Jeg lægger det i bagagen.
Jeg håber ikke, I skal steder hen, hvor det er mørkt.
Sådan så det jo ikke ud. Der var jo en hytte og...
Jeg maler blot det, jeg ser, og jeg ser kun det, der findes.
Hvvad blever der af Galders stol? Den med løvearme og andefødder.
Nå, den... Den har jeg brændt.
Men det var jo en uvurderlig magisk artefakt!
-Kan vi holde os til dagsordenen? -Hvad er en dagsorden?
Det er bare en liste over ting, vi skal drøfte.
Første punkt er Rincewind.
-Og stjernen. Folk er oprørte. -Det er punkt to på dagsordenen.
Punkt et handler om, at I ikke har fundet ham.
Hvad foreslår du, at vi gør ved det?
Ikke noget. Jeg har sendt nogen ud efter ham.
-Hvem? -En helt.
-Med hvis tilladelse? -Jeg behøver ikke tilladelse.
Har du hyret en blodtørstig idiot som ikke kan tænke mens han går?
Helten, som i fuld galop er på vej mod Hvirvelsletterne-
-kan ikke lide at udveksle fornærmelser med troldmænd.
Ikke fordi de ikke tager det alvorligt, men fordi helten-
-er en heltinde ved navn Herrena.
Hestefolket har besluttet...
De højagter Cohen.
-Cohen Barbaren?! -Jeg ville faktisk sige det...
-Men du sagde jo... -Jeg løj.
Hestefolket har besluttet-
-at give jer ridedyr og en rute- beskrivelse til floden Snarl-
-hvor I kan tage færgen til Cirkelhavet.
Løj du?
Tusind tak for hjælpen.
Det bliver ganske anderledes uden jer.
-Skal vi gøre jer følgeskab? -Nej, vi klarer os.
Det er farlige tider.
Ja, men jeg har efterhånden vænnet mig til nærdød-oplevelser.
Jeg kan ikke fatte, at det er Cohen barbaren!
-Er han måske sarkastisk? -Nej, sådan er han altid.
-Har han ikke nogen øjne? -Jo, men...
Han ser ikke ting, som andre gør.
Det der hul, for eksempel.
Det er mørkt, skident og lugter som en meget syg hest.
Ja...
Han ville sige, at det dufter af eksotisk harpiks-
-erobret af smaløjede krigere fra civilisationens udkant.
På helt egen hånd besejrede han slangekrigerne ved...
Skal jeg bede ham tie stille?
Nej, jeg kan godt lide hans øjne.
De kan se 50 år frem.
Jeg gør jer følgeskab.
Hvis I kommer ud for noget, vil legenden om mig blive tilsmudset.
Desuden har jeg kuldeudslæt.
Jeg følger også med!
Hvis nu Cohen får behov for noget.
Nu lyser den endnu stærkere. Hvad er det?
Hvorfor kigger alle på mig? Det er sandsynligvis en komet.
-Det er måske et tegn. -Ender vi med at brænde op?
Det ved jeg sgu ikke. Jeg er aldrig før blevet ramt af en komet.
Har du redt skægget?
Hun er vist lidt forgabt i dig.
Hvis jeg var 20 år yngre...
... ville jeg være 67.
Tænk, at jeg rider sammen med Cohen barbaren!
Hvem ville turde angribe os nu?
Snarl ligger 150 km mod kanten over sletterne og gennem skoven-
-lidt tættere på Troldbenbjergene end godt er.
Navnet giver et fingerpeg om, hvad det er.
Skal vi slå lejr her? Der kan ikke være langt til floden.
Færgemanden arbejder ikke om natten og mine fødder er ømme.
Du ville have pæne fødder, hvis du plejede dem lidt.
Man møder ikke så mange fodplejere i mit fag.
Jeg er stødt på slangepræster, sindssyge guder og krigsherrer.
Ingen fodplejere.
Det lyder ikke imponerende: "Cohen mod fodplejespecialisterne".
"Cohen og kiropraktorerne fra helvede."
"Cohen og de gale tandlæger!"
Hvad sjovt er der ved det?
Andre ting man man klare. Man klarer sig som enøjet-
-men ingen har respekt for en tandløs.
Det har jeg.
Kan du ikke få nogle nye?
-Det er altså svært at masticere. -Hvabehar?
-At tygge altså. -Naturligvis.
Det hedder en tandprotese.
-Tinprotest? -Tandprotese.
Det har mange der hvor jeg kommer fra.
-Så de skal ikke kun spise suppe? -Nej.
Det var nok det letteste overfald i sværdkvindernes historie.
-Hvorfor er I så vigtige? -For hvem?
Troldmændene på Det Usynlige Universitet.
De vil have, jeg fører jer dertil.
Der er ikke langt til floden Snarl. Vi er i Ankh-Morpork i morgen tidlig.
-Undskyld... -Ja?
Kan vi gøre ophold ved Bel-Shamharoths tempel på vejen?
Kun hvis I vil ride 1500 km i den gale retning.
-Ligger det ikke ved floden Snarl? -Overhovedet ikke.
Men vi når da frem i tide til solhvervsfesten i Ankh-Morpork.
-Solhvervsfesten? -Den har jeg aldrig hørt om.
Så min guide ville slet ikke føre mig til Bel-Shamharoth?
Nej, det var for farligt.
Vil du have halvdelen af pengene tilbage?
Vil du have dem alle sammen?
Det handler ikke om penge. Vi er jo venner. Vi gav hinanden hånden.
Hvis du vil kende sandheden, gik jeg kun med til at blive din guide-
-fordi Patricieren i Ankh-Morpork truede med unævnelige ting.
Tak for din oprigtighed.
-Fejrer de overhovedet solhverv der? -Nej.
Og jeg er den dårligste troldmand på denne side af Cirkelhavet.
-Jeg som troede alt gik så godt. -Så tog du fejl.
Du er i fare. Sluk ilden!
Nej, I er i fare. Og ilden bliver.
Du skal ikke aflede mig.
Har I ikke hørt legenden om Gammelbessefar?
-Når trolde bliver gamle... -Findes der trolde?
...bliver de større og større. Denne trold er meget gammel.
-Trolde holder sig fra ild. -Det kan denne trold ikke.
Kan den ikke?
I har tændt bål på hans tunge.
-Cohen! -Er det et jordskælv?
Kom!
-Cohen! -Op med dig, for pokker!
Løb!
Nu bliver vi flade som pandekager.
Hold da op!
Hvis det totale kaos var som lyn-
-ville det at være bundet til dig være som at stå på et bjerg i uvejr-
-i våd kobberrustning og råbe: "Alle guder er idioter!"
-Tak. -Det var ingen kompliment!
Lad os rejse os.
Nu skal jeg til Bel-Shamharoth.
Jeg håber, edderkoppen æder dig. Patricieren kan rende og hoppe.
Jeg skal hjem til Ankh-Morpork.
-Fint. -Fint!
-Er du tilfreds nu? -Jeg vil ikke tale om det.
Vi skal jo til Ankh-Morpork.
Det var ikke helt det, jeg havde tænkt mig.
Ligner det der ikke en rigtig stor skydeskive?
Tilintetgør de falske troldmænd! Tilintetgør de falske troldmænd!
Problemet er, at ærkekansleren ikke er en holdspiller.
Vi har naturligvis traditionen med døde mænds snabelsko.
Mener du, at vi skulle gøre embedet som ærkekansler ledigt?
I så fald skal vi bruge en frivillig.
Hvem vil?
Hvem vil...?
Så må alle gøre det.
Vent.
Du er ikke den rigtige færgemand. Han er meget større.
Okay.
Grib ham!
Dumme ko...
Ti stille. Lad os se, hvad der er under kappen.
Dræb dem. Jeg tager mig af det gamle fjols!
Nu skal vi have fart på. Kom nu!
Bravo! Strålende!
Av, min ryg.
Jeg ved ikke, hvem du er, eller hvor du kommer fra.
Tag det ikke personligt.
-Hvordan har du det? -Ryggen har...
...det fint igen.
Min far plejede at hænge i en dør.
Vi skal altså se at komme af sted.
-Du vil ikke sælge bagagen, vel? -Nej, det kan jeg ikke.
Jeg vil have en gave til Bethan. Vi skal giftes.
-Alle tiders. -I er de første som får det at vide.
Det skal fejres. Jeg har vist både kiks og vand i bagagen.
-Mener I det med brylluppet? -Er der indvendinger?
Nej, slet ikke.
Men hun er jo i tyverne og du er noget mere...
-... oppe i alderen. -Det er på tide at falde til ro.
Jeg tænkte mere på det fysiske aspekt af aldersforskellen.
Du ved...
Nu er jeg med.
Anstrengelserne... Det har jeg ikke tænkt på.
Jeg håber ikke, jeg ødelagde noget.
Nej, du skal ikke undskylde. Du har ret i det, du siger.
Af og til skal man tage chancer.
Tag det ikke ilde op, men vi gifter os nok alligevel.
Jeg må ganske enkelt håbe på, at hun er stærk nok.
-Er vi fremme før solopgang? -Helt bestemt.
Hvem vil lære, hvordan man roer en færge til Ankh-Morpork?
Jeg har indkaldt jer i dag til dette møde-
-som bare har et punkt på dagsordenet.
Dagsordenen.
Hvabehar?
Skyldes det, at din helt ikke har formået at finde Rincewind?
Jeg husker ikke, at jeg har givet dig lov til at tale.
Vi skal holde et møde for at rådføre os med Oktaven.
Med kun syv besværgelser?!
Er det nu klogt, ærkekansler?
Klogskabens tid er forbi.
Stjernen kommer nærmere!
Ankh-Morpork, byen over alle byer.
Ingen by i hele multiverset kan måle sig med dens lugte.
Kom nu.
Hvad laver han?
Det her har jeg ledt efter. Jeg kommer snart.
-En juveler? -Det skal være en overraskelse.
Vent her, Bethan.
Undskyld. Hvor er alle på vej hen?
Når stjernen falder ned på Skiven, brænder vi til døde!
-Stjernen er liv, ikke død. -Hvad?
-Du lød ikke som dig selv.
Besværgelsen prøver at tage kontrollen over mig.
Den ved, hvad der skal ske.
Hvorfor maler de stjerner? Er det beskyttelsesruner?
Nej, det fungerer ikke, men jeg tror jeg ved, hvad der gør.
Det er det mest underlige jeg har fremstillet, men meget praktisk.
Hvad sagde du, det hed?
En tandprotese af troldtænder.
Det er Bethan, min trolovede.
Er der et sted her, hvor jeg kan købe en brudekjole?
Og en bøf...
-Hvad er I i gang med? -Vi renser Skiven for ondskab.
Det er jo Necroteliphonicon!
Ja, troldmænd bruger den til at kontakte de døde.
Hvordan vidste du det?
Det var bare et gæt.
Han har en kiste med ben og ligner en troldmand.
Mine herrer... Det fantastiske lys!
Vi er i sikkerhed, så længe vi ikke rører ved bogen.
Lad os så se...
"Hvis man behager den ting som er dens vogter..."
"Vær stille og vend tilbage til mørket."
Hvad er det, jeg siger? Jeg kan ikke udvirke magi.
For mig at se er du en troldmand.
-En troldmand? -Ja, du er så! Te dig som en.
Gå tilbage, eller jeg overøser jer med trolddom!
Al magi er borte. Stjernen har taget den.
Jeg mener det!
Ashonti! Kyorucha!
Beelzlebor!
Stop, vi er bevæbnede!
Hvor er bagagen?
Den bliver hele tiden væk for mig. Jeg er jo turist!
Jeg har en troldmand og er ikke bange for at bruge ham!
Til den store sal.
Han låste døren!
-Stjernen er jo helt plettet. -Det er ikke pletter.
Det er ting, der drejer rundt om Stjernen-
-som solen drejer omkring Skiven...
-Men det er da pletter, ikke? -Kom nu.
Død over falske troldmænd! Død over falske troldmænd!
Kom nu!
Død over falske troldmænd! Død over falske troldmænd!
Kom. Kælderen er i denne retning.
Intet som trækker vejret sådan kan være farligt.
Se dig ikke tilbage.
Er der nogen derude?
Kom nu!
-Hallo? -Hvem der?
Det er Rincewind.
Nemlig. Det er Rincewind.
-Rincewind... -Har du besværgelsen med?
-Hvem er derinde? -Trolddomskunstens mestre.
-Hvorfor er I derinde? -Vi blev låst inde.
-Med Oktaven? -Oktaven er faktisk ikke her.
Vi skal bruge magi. Gå ud og find en troldmand, så er du flink.
Finde en...?!
Godt... gå væk!
-Find noget at gemme jer bag. -Hvorfor?
Når den lille åre banker i hans pande, mener han det.
Hold kæft... Godt!
-Så du Trymon på vej herned? -Nej, hvorfor?
Han har stjålet Oktaven!
Han...
-Jeg vidste, han ville gå langt. -Med bogen går han endnu længere.
Hvorfor?
Prøver en hjerne at rumme alle besværgelserne opstår der et hul.
I hans hoved?
Nej, i universets struktur.
-Han tror, han kan styre det alene. -Men han mangler din besværgelse.
Kom nu.
-Han har åbnet porten. -Er det der dæmoner?
Dæmoner er ren barnemad i forhold til det der.
Hvad vil I gøre ved det?
Det er allerede for sent.
Besværgelserne er sluppet ud, og det kan vi ikke gøre noget ved.
Man kan da prøve.
Flyt jer!
Du er ikke med. Rædslerne deroppe overgår enhver fantasi.
Jeg har altid gerne villet prøve det her.
-Det er et rigtigt eventyr. -Du er sindssyg.
Det er holdt op.
Siderne er helt tomme.
-Så har han læst besværgelserne. -Og det lykkedes ham.
-Vi burde nok lykønske ham. -Lykønske?!
Når du selv har lært at mestre kunsten-
-forstår du at af og til er succes det vigtigste.
Sådan behandler man ikke bøger. Ryggen er jo helt bøjet!
Når jeg har lært at mestre kunsten?
Jeg har båret på en af de store besværgelser i årevis-
-uden at blive vanvittig.
Hvor er de andre troldmænd?
Rincewind.. Kom og gør os selskab.
Den ottende besværgelse...
Giv mig den!
Giv mig besværgelsen.
Prøv at tage den. Jeg tror ikke, at du kan.
Jeg behøver bare slå dig ihjel, så er den min.
-Statuerne ligner troldmænd. -De er troldmændene.
Det var de.
Der findes værre ting. Jeg kan indhylle din krop i myrer.
-Jeg har evnen til at... -Og jeg har et sværd.
-Ynkeligt. -Jeg skal give dig ynkeligt.
Hallo?
Hvor er sværdet, Rincewind?
Pas på, jeg er faktisk en rigtig troldmand nu.
Så kan du gøre de andre selskab, din ynkelige lille orm.
Jeg har ikke brug for dig længere.
Kom her, lille besværgelse...
Kom hen til mig.
-Nu! -Hvad? Nemlig, ja!
Det må være besværgelserne.
Twoflower!
Ja? Er det dig, Rincewind?
Ja, og jeg vil bede dig gøre noget vigtigt for mig.
Jeg er klar. Hvad er det, jeg skal?
Kom herhen og hjælp mig op-
-før jeg slipper grebet om denne sten.
-Jeg er glad for, du er i live. -Det er jeg også.
-Kan du hive mig op nu? -Det bliver vist svært.
-Hvad holder du fast i? -I dig.
-Udover mig! -Hvad mener du?
Lige siden jeg mødte dig har jeg brugt meget tid-
-på at hænge i fingerspidserne over den sikre død.
Har du bemærket det?
Du!
Nu ikke igen!
Jeg havde lige endnu en nær-Rincewind oplevelse...
Lidt tidligere ville have været rart.
Pudsigt sted at stille statuer. Ingen kan jo se dem.
Grimme er de også. Dårligt arbejde.
Det er vist nu, vi skal tage afsked.
Ud!
Hvad laver han nu?
Spændende med al den magi.
Det er bare lys. Han har ikke engang tryllet en due ud af ærmet.
Var det alt?
Nye verdener.
Jeg vil have et billede af det her. Tænk nu, hvis jeg glemmer det.
Hvordan skulle du kunne glemme det?
Det er det smukkeste jeg har set i hele mit liv.
Her er den!
Typisk for Twoflower.
Han værdsætter bare skønhed på sin egen måde.
En poet som får øje på en påskelilje-
-ville kigge på den og så skrive et digt om den.
Twoflower ville købe en bog om botanik-
-og træde på påskeliljen, mens han læste den.
Stjernen... Den bliver mindre.
-Som et hav af guld... -Snarre som en gylden sirup.
Det er en dejlig dramatisk slutning men livet fungerer ikke sådan-
-og der skal ske andre ting.
Der er for eksempel oktaven,
Mange iagttagere indså, at det der faldt mod dem-
-var den mest magiske ting i skiveverdenen.
Luk den op!
-Kom nu. -Ih, dog...
Den har det bedst der.
Da Twoflower spurgte, hvad bagagen havde gjort ved Oktaven-
-kunne dens udtryk bedst beskrivet som... træagtigt.
De prøver at åbne bagagen. Kom nu!
Det er et dejligt vejr.
Luften er som vin.
-Jeg har beslutter at... -Jeg melder mig til igen.
Jeg skal nok få styr på denne magi og bestå min eksamen.
For hvis man består med udmærkelse-
-skulle livet blive som en leg.
Der er masser af plads på toppen, nu hvor de gamle bliver dørstoppere.
Kan de forvandles tilbage igen?
Sikkert ikke.
-Kan man bruge Trymon til noget? -Ja, han bliver et fint stenparti.
Smut nu af sted og få det ordnet.
-Jeg kan blive god til trolddom. -Jeg rejser hjem.
En skarpsindig og verdensvant fyr kunne sagtens...
-Hvabehar? -Jeg rejser hjem.
-Hvorhen? -Hjem til den anden side af havet.
I går aftes indså jeg, at nok er det dejligt med alt det rejseri-
-men det er også sjovt at have været alle de steder.
At sætte billederne ind i en bog og mindes ting.
-Jaså? -Ja, det vigtigste ved minder er...
... at man skal tage et andet sted hen bagefter og huske dem.
Man har aldrig rigtig været nogen steder, før man er vendt hjem.
Javel ja...
Hvis det er sådan, du ser på det...
-Hvornår rejser du? -I dag, tror jeg.
Der må være et skib jeg kan tage noget af vejen.
Det er der nok.
Han sætter mig af på De Brune Øer og derfra kan jeg tage videre.
Udmærket.
-Så I fandt en præst? -Ja.
Og Cohen prøvede ikke at slå ham ihjel.
-Sikke en flot kjole. -Tak. Jeg har selv stjålet den.
Den er til jer to.
Det er dyrt, når man skal stifte hjem.
Eller et mindre kongerige.
Jeg har også tænkt på en gave til dig.
Det behøver du altså ikke...
Jeg skal ikke bruge det mere og har ikke plads til det i skabet.
Hvad?
Bagagen. Vil du ikke have den?
Jo...
Men den er jo din. Den følger efter dig og ikke mig.
Bagage...
Det er Rincewind. Nu tilhører du ham.
Den tilhører vist ikke rigtig nogen anden end sig selv.
Det var vist alt for denne gang.
Ja.
Farvel, Rincewind. Jeg sender et kort, når jeg er kommet hjem.
Kom her.
Og hvis du skulle komme forbi-
-er der nok nogen her der ved, hvor jeg er.
-Det var så det. -Ja, det var det vist.
Godt.
Ja...
Nej, jeg vil ikke have dig.
Jeg giver dig til dig selv. Er du med?
Jeg vil ikke have dig. Forsvind med dig.
Okay, så kom da.
Så stjerneskildpadden var altså en hun?
For mig at se er det et spørgsmål om perspektiv.